Словарь української мови (1924)/зубик
◀ зубець | Словарь української мови З зубик |
зубило ▶ |
|
Зу́бик, ка, м. Ум. отъ зуб.
◀ зубець | Словарь української мови Борис Грінченко З зубик |
зубило ▶ |
|
Словарь української мови — З
зубик
Борис Грінченко
1924
Зу́бик, ка, м. Ум. отъ зуб.