Словник української мови (1927)/знайко
◀ знайдух | Словник української мови З знайко |
знаймувати ▶ |
|
Зна́йко, ка, м. Знающий, сведущий. Знайко біжить, а незнайко лежить. Ном. № 6018.
◀ знайдух | Словник української мови Борис Грінченко З знайко |
знаймувати ▶ |
|
Словник української мови — З
знайко
Борис Грінченко
1927
Зна́йко, ка, м. Знающий, сведущий. Знайко біжить, а незнайко лежить. Ном. № 6018.