Судні діви голоси збирали,
в судину їх святую збирали
і да́ли їх ляхам викликати.
Встав Радован з камінного моста,
Яв голосів числа проглядати
і більшину прокликати в народ,
в народ на сойм, зобран за для суда.
(«Оба рідні браття Кленовичі,
рода давного Тетви Попеля,
котрий прийшов з повки чеховими
в сі дебелні землі чрез три ріки —
погодітся в отечні села,
там вам обом разом панувати».
Встанув Хрудош від кривой Отави,
по утробі му ся жовч розлила —
лютостю всі тряслися сустави,
махнув руков, ревнув ярим туром:
«Горе птицям, сли в їх гнізді змія,
горе мужам, де жена владнує!
Мужу мужам владнувать подоба,
первісткові спадь дати, се правда».
Встала Любуша з золотого стола,
Рече: «Кмети, ляхи і владики!
Чуєте мою осьде поганьбу,
судіть самі по закону правду.
Вже не буду судити вам сварки,
звольте мужу помеж собов рівну,
щоб зелізом владнував над вами —
рука діви слаба владнувати».
Сторінка:Маркіян Шашкевич. Твори (Київ, 1960).djvu/132
Цю сторінку схвалено
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/%D0%9C%D0%B0%D1%80%D0%BA%D1%96%D1%8F%D0%BD_%D0%A8%D0%B0%D1%88%D0%BA%D0%B5%D0%B2%D0%B8%D1%87._%D0%A2%D0%B2%D0%BE%D1%80%D0%B8_%28%D0%9A%D0%B8%D1%97%D0%B2%2C_1960%29.djvu/page132-1024px-%D0%9C%D0%B0%D1%80%D0%BA%D1%96%D1%8F%D0%BD_%D0%A8%D0%B0%D1%88%D0%BA%D0%B5%D0%B2%D0%B8%D1%87._%D0%A2%D0%B2%D0%BE%D1%80%D0%B8_%28%D0%9A%D0%B8%D1%97%D0%B2%2C_1960%29.djvu.jpg)