де мисль змагається з мислю. Коли я кажу «вправність», я розумію ту досконалість у грі, яка включає розуміння всіх джерел, звідки можна добуватися законної переваги. Вони не тільки численні, але й многовзірні, і часто лежать в глибинах мисли, ніяк неприступних звичайному розумінню. Уважно спостерігати, значить наявне пам'ятати; і, з цього погляду, здатному до зосередження шахістові поведеться добре у вісті — надто що правила Гойля (самі побудовані на чистому механізмі гри) досить і загально приступні розумінню. Таким чином, мати держку пам'ять і грати «по книзі», це є пункти, звичайно розглядані як ціла сума доброї гри. Але гострість аналітика виявляється, власне, поза межами самих правил. Він мовчки робить силу спостережень та висновків. Те саме, можливо, роблять його компаньйони, і різність в обсягові добутого знання лежить не стільки в слушності висновків, скільки в якості спостереження. Доконечне знання — це знання того, що треба спостерігати. Наш ігрець ніяк себе не обмежує, він не одкидає вислідів із речей, які до гри безпосередньо не належать, з тії причини, що його об'єктом, мовляв, є гра. Він придивляється до обличчя свого партнера, пильне його рівняючи до обличчів кожного із противників. Він уважає, як підбираються карти в кожній руці, обраховуючи часто козир за козирем і фігуру за фігурою на підставі поглядів, що ними обмінюються між собою їх посідачі. Він одзначає в ході гри кожну зміну обличчя, нагромаджуючи цілий фонд догадок із зміни виразів певности, несподіванки, торжества чи досади. З маніри, як береться взяток, він судить, чи візьме ця особа ще й другий взяток тії самої масти. Він пізнає хід, зроблений, щоб піддурити противника, з того, як кидається карту на стіл. Випадкове нерозважне слово, ненароком упущена чи перевернута карта, поспіх або ж недбалість до того, щоб її сховати, рахування взятків із тим, щоб їх підладнати, замішання, нерішучість, заздрість чи хвилювання — все це дає для його видимо інтуїтивної перцепції вказівки на дійсний стан речей. Зігравши перші два чи три круги, він уже цілковито певний того, що находиться в кожній руці, і відтоді складає свої карти на стіл з такою абсолютною точністю розрахунку, як
Сторінка:Едґар Аллен По. Вибрані твори. 1928.djvu/250
Цю сторінку схвалено
![](http://upload.wikimedia.org/wikisource/uk/thumb/e/eb/%D0%95%D0%B4%D2%91%D0%B0%D1%80_%D0%90%D0%BB%D0%BB%D0%B5%D0%BD_%D0%9F%D0%BE._%D0%92%D0%B8%D0%B1%D1%80%D0%B0%D0%BD%D1%96_%D1%82%D0%B2%D0%BE%D1%80%D0%B8._1928.djvu/page250-1024px-%D0%95%D0%B4%D2%91%D0%B0%D1%80_%D0%90%D0%BB%D0%BB%D0%B5%D0%BD_%D0%9F%D0%BE._%D0%92%D0%B8%D0%B1%D1%80%D0%B0%D0%BD%D1%96_%D1%82%D0%B2%D0%BE%D1%80%D0%B8._1928.djvu.jpg)