Словник української мови (1927)/каракуцьки
◀ каракуля | Словник української мови К каракуцьки |
каралуш ▶ |
|
Караку́цьки, цьок, ж., мн. Раст. Cucurbita реро L. Var citriformis. ЗЮЗО. I. 120.
◀ каракуля | Словник української мови Борис Грінченко К каракуцьки |
каралуш ▶ |
|
Словник української мови — К
каракуцьки
Борис Грінченко
1927
Караку́цьки, цьок, ж., мн. Раст. Cucurbita реро L. Var citriformis. ЗЮЗО. I. 120.