Словник української мови (1927)/каракуватий
◀ караки | Словник української мови К каракуватий |
каракуля ▶ |
|
Кара́куватий, а, е. О дереве: суковатый, с наростами. Черк. у.
◀ караки | Словник української мови Борис Грінченко К каракуватий |
каракуля ▶ |
|
Словник української мови — К
каракуватий
Борис Грінченко
1927
Кара́куватий, а, е. О дереве: суковатый, с наростами. Черк. у.