Словник української мови (1927)/зранку
◀ зранити | Словник української мови З зранку |
зрання ▶ |
|
Зра́нку, зра́ння, нар. = Зра́на. Приходили люди зранку. Рудч. Ск. II. 168. Орав же я зрання до полудня, доки не прийшла на серденьку туга. Чуб. V. 157.
◀ зранити | Словник української мови Борис Грінченко З зранку |
зрання ▶ |
|
Словник української мови — З
зранку
Борис Грінченко
1927
Зра́нку, зра́ння, нар. = Зра́на. Приходили люди зранку. Рудч. Ск. II. 168. Орав же я зрання до полудня, доки не прийшла на серденьку туга. Чуб. V. 157.