Словник української мови (1927)/зрадник
◀ зрадний | Словник української мови З зрадник |
зрадниця ▶ |
|
Зра́дник, ка, м. Изменник, предатель. Чуб. V. 57. Вибрав Юду Іскариоцького, що стався зрадником. Єв. Л. VI. 16.
◀ зрадний | Словник української мови Борис Грінченко З зрадник |
зрадниця ▶ |
|
Словник української мови — З
зрадник
Борис Грінченко
1927
Зра́дник, ка, м. Изменник, предатель. Чуб. V. 57. Вибрав Юду Іскариоцького, що стався зрадником. Єв. Л. VI. 16.