Словник української мови (1927)/зрадливий
◀ зрадітися | Словник української мови З зрадливий |
зрадливість ▶ |
|
Зрадли́вий, а, е. Изменчивый, склонный к изменам. Моє серце зрадливеє звичаю не знає. Мл. л. сб. 312. Ой хортуно зрадливая, що ж ти виробляєш? Дала серцю зазнатися, з милим розлучаєш. Чуб. V. 418.