Словник української мови (1927)/зобопільний
◀ зобіждати | Словник української мови З зобопільний |
зобрати ▶ |
|
*Зобопі́льний, а, е. Взаимный. Полт. г. Сл. Яворн.
◀ зобіждати | Словник української мови Борис Грінченко З зобопільний |
зобрати ▶ |
|
Словник української мови — З
зобопільний
Борис Грінченко
1927
*Зобопі́льний, а, е. Взаимный. Полт. г. Сл. Яворн.