Словник української мови (1927)/знемогтися
◀ знемогати | Словник української мови З знемогтися |
знемочи ▶ |
|
Знемогти́ся, жуся, жешся, гл. Утомиться, устать, изнемочь, выбиться из сил. Погасли очі, знемоглися руки. К. ХП. 53. Знемігся ж мов і задрімав. Котл. Ен. II. 36.