Словник української мови (1927)/значка
◀ значіння | Словник української мови З значка |
значкий ▶ |
|
Зна́чка, ки, ж. Метка (Киев. у.), значок. Подивись, он у воротях значка, — комишина. К. МБ. X. 7.
◀ значіння | Словник української мови Борис Грінченко З значка |
значкий ▶ |
|
Словник української мови — З
значка
Борис Грінченко
1927
Зна́чка, ки, ж. Метка (Киев. у.), значок. Подивись, он у воротях значка, — комишина. К. МБ. X. 7.