Словарь української мови (1924)/карватка
◀ карвасарь | Словарь української мови К карватка |
карваш ▶ |
|
Карва́тка, ки, ж. = Кавратка. Повна карватка ще торішньої дулівки. Кв. Старий, дуже вже старий! Як візьме в руки карватку, шоб напиться води, то і в руках не здоліє держать. Лохвиц. у. Слов. Д. Эварн.