Словарь української мови (1924)/карбучати
◀ карбуляти | Словарь української мови К карбучати |
карвасарь ▶ |
|
Карбуля́ти, ля́ю, єш и карбуча́ти, ча́ю, єш, гл. = Кабутати. Kolb., Pokucie, I. 196. Желех.
◀ карбуляти | Словарь української мови Борис Грінченко К карбучати |
карвасарь ▶ |
|
Словарь української мови — К
карбучати
Борис Грінченко
1924
Карбуля́ти, ля́ю, єш и карбуча́ти, ча́ю, єш, гл. = Кабутати. Kolb., Pokucie, I. 196. Желех.